![](https://c1a3049c87.cbaul-cdnwnd.com/f0d242b400995a9f6958e345d60a33b5/200000000-944b8944ba/IMG_20200601_155204.jpg?ph=c1a3049c87)
Španělský vodní pes
Di primavera speranza
Perro de agua - Spanish water dog
Povaha
Španělský vodní pes je inteligentní, bystrý pes s přátelskou povahou, který si rád hraje a je to ale taky hlídač, který zbytečně neštěká. Je to hlídač nejde ale o agresivní plemeno. Má rád děti, ostatní zvířata a se svým pánem by nejraději trávil veškerý čas. Rád se učí a dá se dobře vycvičit.
Popis
Španělský vodní pes je charakteristický svou zvlněnou srstí bez podsady a řadí se mezi nelínající plemena. Díky husté srsti je uzpůsobený pro aktivity ve vodě a taky pro celoroční pobyt venku. Může být s dlouhým ale i s přirozeně krátkým ocasem. Skus nůžkový . Velikost v kohoutku je u feny 40 - 46 cm (+2cm tolerance) a u psa 44 - 50 cm (+2cm tolerance).
Péče
Srst se nečeše ale v případě potřeby se může rozplétat prsty. Není vhodné ho často koupat. Někdy ho stačí osprchovat čistou vodou a srst se nám pak krásně zvlní. Je vhodné ho 2x ročně ostříhat.
Také se doporučuje mu vytrhat chloupky z uší a vyčistit mu oči.
Klasifikace
Skupina VIII. FCI. Slídiči, retrívři a vodní psi.
Uchovnění
- Věk : od ukončeného 17. měsíce
Varianta 1:
- výstavy: 2x výstava po roce věku(z toho 1x výstava vyššího typu,ocenění minimálně VD od 2 různých rozhodčích
- zkoušky: ZV nebo jakákoliv zkouška z výkonu
- povinné zdravotní:
- doporučené zdravotní vyšetření :DKK, DLK, PRA-PRCD,EVCO vyš
+ gonioskopie,NAD , CHG ,genetický profil
- Kohoutková výška: dle standardu
- Chrup: skus nůžkový
Varianta 2:
- výstavy: 3x výstava po roce věku(z toho 1x výstava vyššího typu,ocenění minimálně VD od 2 různých rozhodčích)
- povinné zdravotní :
- doporučené zdravotní vyšetření: DKK, DLK, PRA-PRCD,EVCO vyš
+ gonioskopie,NAD , CHG ,genetický profil
- Kohoutková výška: dle standardu
- Chrup: skus nůžkový
Historie
Počátky Španělského vodního psa spadají do 17. století kdy našel uplatnění nejprve jako pastevecký pes a později jako pomocník rybářů. Později došlo k menší využitelnosti tohoto plemene a jeho význam začal pomalu upadat. V roce 1973 se skupina kynologů zasloužila o renesanci tohoto plemene a v roce 1989 byl Španělský vodní pes provizorně uznán a v roce 1999 byl oficiálně uznán FCI jako samostatné plemeno.